Et øjeblik!
- Hvor er du? - Næsten hjemme.
- Jeg sagde, at jeg skulle til møde. - Ja.
Jeg drejer ind på vejen. Kan du se mig?
Ikke så hurtigt.
Du kan bare efterlade ham i lejligheden.
Er det sådan, du vil tilbringe ugen?
- Kom, skat. - Vent lige lidt.
Det er til dig.
Gå ovenpå, skat. Ovenpå, Thomas.
Vi ses senere, min ven.
Fuld forældremyndighed?
Med besøgsret. Jeg vil ikke tage ham fra dig.
Du vidste godt, at det kom.
- Du har ingen anledning. - Jeg vil min søns bedste.
- Vores søn. Vil vi ikke det? - Vi sagde hver anden uge.
Vi har talt om det. I high school har han brug for en base.
Halvdelen af de børns forældre er skilt. Halvdelen af verdens.
Ja, men du har det ikke så godt.
Wow...
Han kan mærke dit mørke, Lizzie.
"Mit mørke"?
Hold op... Du vil også gerne have, at han får en stabil livssituation.
Jeg skal arbejde en halv dag i morgen.
Igen?
Ja... Mormor kører dig til Sams fest.
Jeg kommer senere.
- Vil du gøre det? - Må jeg?
Husk at tage prisen af.
Jeg laver noget middag. Okay?
Ja.
Mor? Må jeg holde sådan en fest en dag?
Ja, hvorfor dog ikke? Måske endda i sådan et hus.
Ti, ni, otte...
...syv, seks, fem...
...fire, tre, to, et...
Nu kommer jeg!
- Åh nej... - Ingen panik. Det går nok.
Vi må ikke lade en uskyldig nederdel dø. Her.
- Jeg hedder Claire. - Lizzie.
- Tak. - Det var så lidt.
Hvem var den lille pige?
Hvilken?
Rigtig køn. Store, brune øjne.
- Langt hår, lyserød kjole. - Jeremys søster.
- Ved du, hvad hun hedder? - Hvem?
- Jeremys lillesøster. - Nej.
Nej, hvorfor skulle du også det?
Kom.
Vi går tidligt i seng. Tænder, toilet, i seng.
Tre, to, en.
Nu kommer jeg!
Lola?
- Hej. - Hej.
- Kom så. - Jeg kommer.
Når man er midtbanespiller, som du, så skal man aflevere...
- Hej. - Hej.
- Startede I uden mig? - Vi spiser, når stegen er klar.
- Vi var sultne. - Hej, ballademager.
Er du sød ved mormor og morfar?
- Vi kan tale taktik senere. - Cool.
- Værsgo. - Tak.
- Kan I tage Thomas i morgen aften? - Selvfølgelig.
Hvad skal du?
Det er sidste øjeblik, men jeg har en date.
Vil du sove her i morgen, Tommy?
- Hvem er han? Hvordan mødtes I? - Igennem Ali. Det er bare en date.
- Det siger du ikke? - Alt starter med en date.
Godt for dig, Lizzie.
Mor... mor!
Mor!
Jeg har dig.
- Jeg har dig. - Lad mig være.
Jeg prøver bare på at hjælpe!
Vil du tænde lysene?
Vi er nødt til at huske hende.
Hej.
- Hedder du ikke Claire? - Jo, jeg har glemt dit navn.
Lizzie. Du reddede min nederdel til Sams fest.
- Ja, netop. Hej. - Hej.
Jeg så huset på nettet, og så ville jeg tjekke det.
- Sikke et tilfælde. - Ja, nemlig.
- Skal I flytte? - Ja, desværre.
Helt til Perth. Det er gået lynhurtigt.
- Leder du efter et hus? - Tja, hvis jeg finder det rette.
Jeg elsker kvarteret.
Thomas. Skal vi spille "Act of war"?
- Mor...? - De skal nok...
- Han må gerne blive og spille. - Vi vil ikke trænge os på.
Helt i orden. Hele verden lader til at arrangere den legeaftale.
- Må jeg ikke nok? - Må han?
Hvis det ikke er et problem, så er det fint nok.
- Jeg har en del ærinder. - Jeg holder øje med dem.
- Jeg kommer om en time. - Fint. Vi er her.
Jeg tager den. I må more jer.
- Hej, mor. - Hej.
- Hej.
- Han har vel ikke været til besvær? - Slet ikke. Din mor er her, Thomas.
Wow... sikke et fint loft.
Jeg ville vise huset, men Lola skal til dans.
- Undskyld. - Vi har bare lidt travlt.
Jeg bør måske tage min mand med og se på det.
- Skal jeg opsøge mægleren? - Nej, vi kan gøre det privat.
- Det ville være dejligt. - Læg dit nummer ind i min mobil...
...så sender jeg nogle tidsforslag.
Tag Thomas med. De morede sig. Husk badetøjet, så I kan bade.
- Tak. Vi ses. - Hej.
Er du halvt svensk og halvt engelsk?
Mor er svensk. Far er engelsk. Jeg voksede op i Stockholm.
- Hvor længe har du været single? - Sådan ser jeg ikke mig selv.
- Jeg troede, du var... - Jeg er fraskilt.
Det er bare det, at...
Jeg er stadig midt i processen.
- Jeg ville ikke... - Det gør ikke noget.
Det er et stykke tid siden. Jeg burde... Du ved.
...komme videre.
- Sagde Alice, at jeg har børn? - Hun nævnte en søn.
- Thomas. - Jeg vil gerne møde ham.
- Har du flere børn? - Nej, bare Thomas.
Jeg syntes, at du sagde "børn"?
Thomas er rigeligt. Tro mig.
Det er...
Som sagt, er det noget tid siden...
...at jeg...
...socialiserede.
Lizzie. Lad mig se dig.
Lad mig se dig.
Se på mig. Lad mig se på dig.
Stop.
Er alt vel?
- Undskyld. - Hvad?
- Undskyld. - Gjorde jeg noget galt?
- Hej. - Vi er tidligt på den.
Bare kom ind. Jeremy er allerede i poolen.
- Hvor er din mand? - Der kom noget i vejen.
Synd. Men det er alligevel os, der træffer beslutningerne.
Jeg skal vise dig huset. Der bor vores au pair. Badeværelset er her.
Her er vores klaverværelse.
- I har god smag. - Jeg køber altid noget på rejser.
Stue, spisestue... Vi kan lide åben planløsning.
Vi lavede pool til ungerne. Det er en luksus, men vi elsker den.
- Skal vi gå ovenpå? - Ja.
- Hvad arbejder du med? - Jeg er på Arlin Naturals i city.
- Jeg er butikschef. - Herligt.
Det er det store soveværelse.
Smukt.
- Kan du lide dit arbejde? - Ja.
Et gæsteværelse. Nogle gange sover jeg her, når Bernie snorker.
Det er Jeremys værelse.
En værre rodebutik.
- Perfekt til Thomas. - Ja.
Jeg elsker det her.
Det var hos mine forældre. Jeremy var fire.
Du store... Jeg var enorm, men jeg var kun i 6. Måned.
- Har I flere børn? - Nej, kun Thomas.
Det er Lolas værelse. Der er masser af plads til skabe.
- Hvor gammel er hun? - Syv år.
Hendes garderobe er allerede fuld. Men sådan er det jo med piger.
- Glæder hun sig til at flytte? - Ja, hun taler ikke om andet.
Bernie fortalte hende, at der er enhjørningezoo i Perth.
Om et par år får vi dobbelttraume: Julemanden og enhjørningerne.
- Hvor er mine monstre? - Når man taler om solen.
Kom og hils på ham.
Det lyder fjollet-
- men gid I køber huset. Så er det i gode hænder.
Vi har haft det dejligt her. Det ville I nok også få.
- Hej. - Lola. Hils på Lizzy.
- Hej. - Hej. Jeg så dig svømme.
- Du er rigtig dygtig. - Tak.
Køb det, mor!
- Det var så det. Den nye ejer. - Nja, vi får se.
- Må jeg låne wc'et? - Til venstre på gangen.
- Hvad hedder du, krabat? - Thomas.
- Vil du have noget at drikke? - Vand, tak.
Hej.
- Må jeg komme ind? - Okay.
Sikke et fint værelse du har.
Vil du ikke savne det?
Lidt.
Hov... nu ved jeg det.
Se.
Hvad?
Synes du ikke, at vi ligner hinanden?
Hun er fin. Hvor længe har I været venner?
Kender hende knapt. Drengene er fodboldvenner.
- Vi kan invitere hende på middag. - Ja... Det kunne vi godt.
Jeg havde håbet på en dateaften i aften.
Thomas! Vi skal hjem. Det er den perfekte planløsning.
- Spørg hende. - Må vi skøjte på onsdag?
- Jeremy er helt besat. - Det er vist en familiedag.
Nej, han må gerne tage med.
- Sikker? - Ja, selvfølgelig.
Jamen, hvorfor ikke? Det lyder sjovt.
Hent dine ting.
Tak for fremvisningen. Jeg er interesseret.
Vi vil gerne have, at du køber det.
- Fortæl om din date. - Der er ikke noget at sige.
- Skal du se ham igen? - Han var ikke noget særligt.
Jeg giftede mig med far. Det behøver de ikke være.
Meget morsomt...
Det er bare vigtigt at have et forhold i sit liv.
Du er enten på arbejdet eller i lejligheden. Det er ikke nok.
Vi skal købe min vens hus.
- Skal I? - Ja.
- Jeg kiggede bare på det. - Selvfølgelig.
- Det er stort og har en pool. - Vi plejede også at vindueskigge.
Jeg har ikke råd, men det er sjovt at kigge.
- Du sagde jo måske. - Ja, måske en dag.
- Du er sådan en løgner. - Thomas... Så er det nok.
Jeg hader lejligheden. Jeg hører dig børste tænder.
- Jeg kan høre dig tisse. Og? - Jeg hører dig konstant græde.
Jeg vil bo hos far. Du gør aldrig det, du siger.
- Det er ikke sandt. - Jo, og du er altid ked af det.
- Det er jeg sgu ikke! - Lizzie...
- Jeg får tingene gjort. - Du får aldrig noget gjort!
- Kom tilbage. - Far!
- Det er i orden, skat. - Nej, og band ikke af ham.
Jeg er ked af det med huset.
Jeg lod mig rive med, og det var en dum idé.
Jeg troede, at vi skulle bo der.
Undskyld.
Jeg...
Jeg ved, at jeg ikke altid er den bedste mor.
Men... jeg har meget om ørerne, og jeg gør altså mit bedste.
Jeg gør mit bedste, skat.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt, skat.
Når du har ondt, får jeg også ondt.
Jeg vil bo hos far.
Det gør du jo. Halvdelen af tiden.
Ikke på den måde.
Vi skal nok løse det. Det skal nok gå.
Nej, det gør det ikke.
Hent dine ting, skat.
Jeg har det fint.
Kig på mig.
Jeg ved det ikke. Jeg føler mig sgu bare så...
Skat. Du lader ikke til at håndtere det.
- Før... - Tal ikke til mig som et barn.
- Jeg er voksen! - Ja, naturligvis.
- Det var en enkelt gang. - Vi er bekymrede.
Hold op med det. I driver mig fandeme til vanvid.
I guder, det her handler ikke kun om dig. Du har en søn.
Du er så anspændt. Hidsig og glemsom...
Det er et usundt miljø for et barn.
Vi troede, at du havde det bedre.
Det troede jeg også.
Mine forældre ringede. Thomas er syg.
Er han? Hvad fejler han så? Eller er han bare generelt syg?
Han kaster op og har feber. Jeg beklager, men jeg må gå.
Det er hendes barn, Courtney. Lad hende nu gå.
Selvfølgelig må hun gå.
Tak.
- Han er dygtig til at skøjte. - Han kommer her med sin far.
Jeremy er ikke... tosset.
Han prøver.
- Hvor længe har I boet her? - Cirka ti år.
- Er begge børn født her? - Ja, på Landry fødeafdeling.
Undskyld.
Hej, mor. Vi er på skøjtebanen.
Ja, de er gode.
Ja, vi kommer i weekenden. Vi kan tage noget mere med.
Hvad med kl. 13? Vi glæder os til at se jer.
Hej.
Nej, jeg er lige ved at pakke køkkenet.
Kun et par kasser.
Hvis du bøjer knæene, bliver du mere stabil.
Vil du holde min hånd?
Vi sætter farten op.
Bliv ved med at kigge fremad.
Skal vi prøve noget? Kør du foran.
Fandens!
Lola!
Lola! Rør hende ikke.
Er du uskadt, min skat?
Det er jeg ked af. Er hun uskadt?
- Han dukkede bare op. Idiot. - Du skøjtede for hurtigt.
Det er bare en bule, skat.
Det er jeg virkelig ked af.
Hun er rigtig sej.
- Jeg vil råde bod på det. - Det behøver du ikke.
Jeg kan passe dem i weekenden.
Jeg er hos far i weekenden.
En hverdagseftermiddag?
De har allerede gang i så meget med flytningen, så...
Selvfølgelig. Hvad der end passer.
Vi kan jo bare... tage den på gefühl.
Kom, Jeremy. Nu går vi.
Hvordan går det til dagligt?
Meget bedre.
Jeg prøver at slappe mere af.
Forleden pjækkede jeg fra arbejde og stod på skøjter med Thomas.
Jeg siger ikke noget til nogen.
- Hvordan har I det så? - Han har det fantastisk.
Jeg mente jer begge to.
Du ved... Vi har det fint.
Vi har det godt.
Godt.
Tænker du så mindre på Rosie nu?
Ja...
Mindre og mindre.
Hvad med medicinen? Hjælper den?
Helt bestemt.
"Tager hun ikke sin medicin??"
Den skal helt klart med.
- Skal den med? - Ja!
Mr Dinosaur? Sikker? Jeg ved snart ikke...
Du har alt for meget legetøj.
- Vil du hente mig et glas vand? - Ja.
Du ligner en rigtig ballerina.
- Jeg er lidt bange, mor. - Det gør ikke noget.
- De andre virker ikke nervøse. - Men det er jeg.
Ved du hvad? Mig, far og Jezzy sidder og hepper på dig.
Kom så, piger.
- Gå så. - Bliv hos mig.
Alle de andre mødre går.
Du bliver helt fantastisk.
Du er min modige pige, og vi kommer lige bagefter.
Kom så.
Kom. Nu går vi.
Undskyld mig.
- Har hun det godt? - Ja.
Du godeste.
Hej, Lola.
Alt vel?
Dine sko... De er så fine.
- Jeg fik dem til min fødselsdag. - Gjorde du?
Hvornår har du fødselsdag?
Det er mig om lidt.
Vær ikke bange.
Jeg er her.
Hvad laver hun?
- Jeg henter Lola. - Okay.
Hej. Hun er ikke bag scenen.
- Hun må være et sted. - Okay. Jeg kommer straks. Undskyld.
Undskyld mig. Lizzie?
Hej. Hvordan går det?
Godt.
I vil altså ikke købe huset?
Vi regnede på det og kan ikke klare terminen.
Jeg er skuffet. Jeg elsker det, så jeg blev helt revet med.
- Jeg er så pinlig. - Nej, da. Det er forståeligt.
Sådan er livet.
Vi holder en afskedsfest, hvis du er interesseret?
- Gerne. Tak. - På lørdag.
Det bliver nok ret sent. Og sjovt.
Prinsesse... Her er hun jo.
Ja! Jeg er så stolt af dig.
- Kunne du lide det? - Du var bare så dygtig.
- Du var fantastisk. - Var jeg?
Jeg var virkelig nervøs.
- Hej. - Hej. Så mødes vi igen.
- Er Thomas her også? - Nej, jeg skal hente ham nu.
Kender du nogen her?
Jeg elsker bare ballet.
- Du var fantastisk. - Så du, at jeg kiggede på dig?
- Jeg må gå. - Selvfølgelig. Hej.
- Det var sært... - Ja. Ja, det var det.
- Du var vidunderlig. - Så dygtig.
- Er nogen hundesulten? - Ja.
- Din hud er fantastisk. - Skønt.
Må jeg lige låne dig?
- Selvfølgelig. Nu? - Ja, helst.
Okay...
Alice? Er du sød at overtage i et par minutter?
Du ville ikke købe huset.
Jeg prøver at regne det ud.
Hvad?
Jeg mistede min datter for syv år siden.
Det vidste jeg ikke. Beklager.
Hun døde.
I en ildebrand.
På Bryant-hospitalet.
Hvorfor fortæller du mig det?
Fordi hver gang jeg Lola, bliver jeg mere overbevist.
Om hvad?
Jeg er sikker på, at hun er min datter.
- Det er jo vanvittigt. - Hun ligner mig.
Tror du, at Lola er din datter?
Hvorfor når du til den konklusion?
- Jeg kan bare mærke det. - Der er noget galt med dig.
- Der skete noget. - Jeg vil ikke høre mere.
Det her er tosset.
På hospitalet, i branden, i forvirringen...
Jeg er ked af din smerte, men Lola er min datter!
Tænk, at jeg var nødt til at sige det.
Jeg ved intet om det hospital eller om den brand.
Lola blev født på Landry fødeafdeling.
Det gør mig ondt for dig, men jeg kan ikke hjælpe dig.
Du har nok brug for terapi.
Jeg synes ikke, at drengene skal lege mere sammen.
Og du skal holde dig fra min familie.
- Det beviser intet. - Susan sladrer ikke.
Hun sagde, at Lizzie var indlagt i næsten et år.
Ja, men hun mistede en baby. Forestil dig nu lige det.
Nej, det kan jeg ikke forestille mig.
Vi bør ringe til politiet.
Der er ingen lov mod galskab. Folk må sige lige det, de vil.
Hør nu på mig. Hun stalker vores familie.
At kigge igennem vores låge når vi har et til salg-skilt oppe-
- er ikke stalking. Hold op. De andre steder...
Du inviterede hende til at skøjte. Ballet...
Offentlige steder. Det er ikke stalking. Politiet gør intet.
- Skal vi bare ignorere det? - Nej, men ikke overreagere.
- Jeg overreagerer ikke. - Jo, det gør du.
Vi låser dørene og sætter alarmen til.
Skat... Det skal nok gå.
Du gik midt i en vagt. Held og lykke i fremtiden.
Forhåbentlig er du en bedre forælder.
Det gør ondt.
Hold nu op, Lizzie...
Det var det. Hvad har du ellers brug for?
Kan du hente flere burgerboller og vegetarburgere?
Tak, fordi du passer børnene. Det her er et rent galehus.
- Hvordan har de det? - De æder sukker. Held og lykke.
Sørg for, at de også får en burger.
- Må jeg tale med dem? - Jeremy spiller fodbold.
Lola gik en tur med din ven.
- Med min ven? - Ja, den søde. Lizzie.
- Hvad? - Hun skulle købe jeres hus.
- Er det ikke i orden? - Nej, det er det ikke.
- Hun virker sød. - Jeg kommer derhen.
Det går nok. Skal jeg...?
Ja! Nej. For fanden da.
Jeg håndterer det. Hvordan kunne du tillade det?
Vil du høre en hemmelighed?
Jeg havde engang en lille pige. En lille baby.
Hvad skete der med hende?
Hun...
Hun var ude for en ulykke.
Jeg elskede hende så højt.
Elsker du din mor?
Hun elsker også dig.
Fandens.
Flyt jer nu, for helvede!
Ved du, hvad det her er?
Et englemærke.
Når babyen ligger i mors mave-
- har den svaret på alle verdens gåder.
Lige før fødslen, lægger en engel sin finger på babyens mund.
Så glemmer barnet alt.
Det er derfor, at vi alle har en lille fordybning.
Ja.
Netop.
Vi har alle svarene inden i os-
- men vi skal være meget stille og rolige for at huske dem.
Husker du mig?
- Hej. Hvor er hun? - Hun er her et sted.
- Hvor er hun? - Hun er lige kommet.
Der er hun.
- Du må tro, at jeg er gal. - Nej, men hun virkede sød.
Hej.
- Er alt vel? - Ja.
- Hvad har du lavet? - Jeg sejlede med Lizzie.
Okay...
Hvad... snakkede I om?
- Engle. - Engle? Okay...
Talte I om noget andet?
- Babyer. - Babyer?
Skat...
Rørte hun ved dig?
Det gjorde hun ikke? Sikker?
Okay.
I talte altså om engle? Det er fint.
Jeg er her.
Jeg var nødt til at blive senere på arbejdet.
Hej, Lizzie.
Hvad gør du her? Og hvad gør du her?
Skolen ringede til mig.
Du hentede mig ikke fra fodbold.
Gå du bare ovenpå, Tommy.
- Gå bare. - Undskyld, skat.
Lizzie?
Der må ske en ændring. Thomas har en alder...
- Det var et nødstilfælde. - Du har altid en undskyldning.
Mor... far? Helt ærligt.
I ved jo, at jeg har det bedre.
Vi holder alle af dig, Lizzie. Vi vil støtte din helbredelsesproces.
Vi tror, at det er bedst, hvis du bliver indlagt igen.
Det er bare midlertidigt.
Jeg...
Hvad med Thomas og mit arbejde?
Alice ringede. Hun sagde, at du var blevet fyret.
Hvad? Ringede hun til jer?
Hun havde sendt flere sms'er. Hvad skulle hun ellers gøre?
Jeg har det fint, men alle andre...
Hør nu dig selv."Alle andre."
Du er der bare ikke for ham.
- Jeg vil tale med ham. - Vent.
Da du kom tilbage fra hospitalet, kom du aldrig rigtigt tilbage.
Det er ikke retfærdigt.
Okay... Jeg værdsætter jeres bekymring.
Men sandheden er, at jeg...
...har fokuseret på en pludseligt opstået situation.
Det er faktisk helt... utroligt.
Jeg ved, at det her kan lyde tosset-
- men jeg har... Jeg har mødt en lille pige.
Jeg ved det ikke med sikkerhed...
...men der er stor sandsynlighed for...
...at det er Rosie.
Min skat?
- Ja? - Hun er død.
- Vores Rosie er død. - Det ved du ikke. Sig det ikke.
Jeg prøver at komme videre-
- men der er måske en grund til, at jeg ikke kan.
Jeg kan ikke forklare det, men jeg kan mærke det.
Mike... Det kan være hende.
Det kan være vores datter.
Lizzie... Hvornår stopper det her?
Hvis du ikke havde kremeret hende-
- kunne vi have obduceret hende og set, hun ikke var vores.
- Tror du, jeg havde et valg? - Du skulle have været der!
Du bad mig om at køre hjem med Thomas!
Hold nu op, Lizzie. Hold op.
Hold op.
Vi har talt om det tusind gange. Uanset hvad du måtte føle-
- så har jeg ondt af dig. Men du var ikke alene om at opleve det.
Jeg gjorde også.
Men du sidder fast i dengang.
Hvorfor tror du, jeg måtte forlade dig?
- Nu påvirkes Thomas af det. - Hvordan?
Du tvinger ham til at fejre hende.
Tving mig ikke til at tage ham for evigt.
Det vil jeg ikke.
Men jeg tager ham i denne uge.
Indtil videre.
- Er I glade? - Du lever med et spøgelse.
- Hun er død. Accepter det. - Hun lever. Jeg kan mærke det.
Jeg er sgu hendes mor. Jeg ved det.
Rør mig ikke. Hold op!
Du tror mig ikke.
Lizzie.
- Lizzie... - Lena!
Du har en ny besked.
Lizzie. Det er Claire Bradley.
Hvordan fanden kunne du tage vores datter med på sejltur?
Jeg har været forstående, men nu kan det være nok.
Hvis vi ser dig igen, så ringer vi til politiet.
For at høre igen... Beskeden er slettet.
Lizzie seks år
TOLV MØDRE OG SPÆDBØRN OMKOMMET I HOSPITALSBRAND
Du har en ny besked.
Belinda Roberts fra Bryant-hospitalet.
Du spurgte igen til tidligere patienter-
- men som sagt deles den information kun med familiemedlemmer-
-og med behørigt id.
Ring endelig, hvis du har flere spørgsmål.
For at afspille igen, tryk syv. For at slette, tryk tre.
- Leder du efter toilettet? - Ja.
- Det er den vej. - Tak.
- Hvad laver du her? - Din mand inviterede mig.
- Forlad mit hus. - Jeg betaler for en dna-prøve.
- Det er den eneste måde. - Undskyld?
- Jeg ved, hvad jeg ved. - Du godeste.
- Giv mig min datter. - Forsvind.
Du er sindssyg. Lad os være i fred. Okay?
Nu søger jeg om polititilhold. Forsvind, før jeg tilkalder politiet.
Fandens.
Alt vel? Var det hende? Bad du hende ikke om at blive væk?
Ræk mig tallerknerne. Jeg skyller dem bare af.
- Vi tager resten i morgen. - Låser du bagdøren?
- Kom i seng, skat. - Jeg slår alarmen til.
Jeg vil bare sige-
-at jeg er meget ked af-
- at jeg ikke tog dig alvorligt, da du sagde, at hun var gal.
Du havde ret. Vi skulle have gjort noget, da hun tog hende med.
I morgen tidlig-
- kører vi ned på politistationen og får et polititilhold.
Tak.
- Jeg henter ungerne, skat. - Okay.
- Mangler vi noget? - Nej, bare dem.
Du brød ind i mit hus og overfaldt mig!
- Jeg kan dræbe dig nu. - Stik mig. Stik mig.
Hør så efter! Nu forsvinder du fra mit liv.
Nej, det gør jeg ikke. Du må dræbe mig, for jeg stopper ikke.
- Jeg ved, hvad jeg ved. - Og hvad er så det?
Du ved ikke, hvordan det føles at miste et barn.
Hver dag mangler man et stykke af sig selv.
Man lever med en sorg, som aldrig forsvinder.
Jeg mistede min lille pige.
Jeg mistede min mand.
Mit ægteskab. Jeg er ved at miste min søn.
Jeg mistede mit arbejde, jeg kan ikke date.
Jeg kan ikke le, sove, spise... Før i tiden var jeg morsom.
Du er vanvittig.
Det har folk sagt i syv år...
...men jeg ved, hvad der er mit.
- Nej, intet er dit. - Jeg vil bevise det.
- Jeg skal nok bevise det. - Forsvind så fra mit hus.
- Forsvind! - Jeg får det dna...
...og afslører din hemmelighed. Alle vil vide, hvad du virkelig er.
Forsvind.
Forsvind så.
Du var der. På hospitalet.
Du skal sgu ikke lyve!
Hele verden skal vide, at du er en tyv og en løgner.
- Du stjal mit barn. Min baby. - Nej, jeg reddede hende.
Jeg reddede hende.
Jeg reddede hende, fordi jeg mistede mit barn.
Jeg mistede mit barn i branden. Hun blev kvalt.
For fanden...
Der lå en død kvinde. Jeg så ikke dit ansigt.
Der var flammer og røg overalt.
Jeg havde mælk i mine bryster.
Jeg mistede min baby, og en anden havde brug for mig.
Jeg så den ikke engang. Jeg hørte den.
Hende. Du hørte hende.
Hende. Lola.
Min Rosie.
Bernie var ikke med til fødslen. Jeg havde ingen.
Han ved ikke, at Lola ikke er hans. Du må ikke...
Du må ikke tage hende fra mig.
Det må du ikke.
Mor?
Sæt jer ud i bilen. Det skal nok gå.
Undskyld.
Er det sandt?
Undskyld.
Ja, men jeg fandt hende.
Hvor tit skal hun bo hos os?
Vi ved det ikke endnu, vi er ved at ordne det.
Måske bare lidt i starten.
Cool.
Indtil Claires retssag er slut.
Du er hendes mor. Hun bør bo hos dig.
Og Mike, naturligvis.
Hallo?
Er du klar?
Hej.
Jeg er så glad for, at du er her.
Hej, Lola.
Det er dejligt at møde dig.
Jeg... hedder Mike.
Hej, Mike.
Hej.
Vil du med ind?
Ja.
Jeg har en idé. Vil du have, at Jeremy går med første gang?
Thomas er ude i haven.
Ja, det er fint. Vil du ind og lege med Thomas og Lola lidt, Jez?
Dygtig dreng.
- Det er mormor. - Hej.
Jeg hedder Lena. Det er dejligt at møde dig.
Hej, Lola.
Jeg er Carl, din morfar.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Camila Mills www.btistudios.com